![](https://www.cdk.cz/sites/default/files/styles/cart/public/obalky/2017/kontexty_2-2017-obal.jpg?itok=Q8JCUtsa)
![](https://www.cdk.cz/sites/default/files/styles/cart/public/obalky/2023/kontexty_4-2023_obalka-cdk.jpg?itok=KokSnXbY)
Dvacátý čtvrtý únor roku 2022 se do evropských dějin zapíše tragickým písmem. Po mnoha letech vypukla v Evropě velká a krvavá válka mezi dvěma státy. Válka jako z jiného století. Válka o kontrolu nad dobytým územím a porobeným obyvatelstvem. Válka, jejíž jednotlivé výjevy připomínají to nejhorší, čím si starý kontinent ve 20. století prošel. Fotografie z Bachmutu, plné bahna, krve a zmrzlých postav v uniformách, se na první pohled v ničem neliší od Passchendaele roku 1917. Statisíce mladých mužů posílaných do masomlýnku s bídným vybavením a nedostatečným zásobováním jako kdyby nás zanesly do roku 1905, kdy carská armáda prohrávala s podceňovanými Japonci, které namyšlení oficírové předtím považovali za „jakési poloopice s bambusovými klacky“. Fotografie z Buči, s masovými hroby stovek svázaných a popravených civilistů, jako by nás zase vrátily zpátky k brutalitě sovětské NKVD v Katyni v roce 1940. A k tomu desetitisíce ukrajinských dětí posílaných do Ruska k adopci a převýchově – zde se nám ve střední a východní Evropě historická paralela s řáděním nacistů i bolševiků vnucuje sama. (…)
Objednejte si předplatné časopisu za zvýhodněnou cenu.